Anterior în Ghost Whisperer...
Am sentimentul că am aşteptat toată viaţa
doar pentru a fi cu tine.
Asta va deveni viaţa noastră? O petrecere uriaşă?
Da!
Ooh, tata ne va prinde! Ne va prinde!
Dar şi tu o simţi, nu?
De fiecare dată când tratez un pacient aici,
imediat de cum intru în clădire...
Suflete rătăcite, ştii?
Dar e un spital.
Oamenii mor aici.
Ştii, am lucrat în multe spitale.
Ceva e diferit la acesta.
Melinda...
Unde sunt?
- Sunt în pericol? - Aiden nu e,
dacă stă unde e acum.
Aiden...
Stai acolo unde eşti.
Vino aici! Nu eşti în siguranţă acolo.
- De unde stii? - Nu stiu. O simt.
- Eşti bine? - Da.
L-am convins pe Tyler să stea cu mine, aşa cum trebuia.
Cine ţi-a spus că aşa trebuia?
- Nu ştiu. - Viziunile pe care le-am avut,
au fost de la Aden? Este el sensibil?
Cuvântul pe care îl cauţi este "empatic".
El poate să împărtăşească sentimentele altor oameni.
Nu vrei să ştie că e conectat cu tine?
Nu, dacă ar afla, atunci ar şti că visele sale
nu sunt chiar ale lui.
Vreau ca visele să îi aparţină
ca a oricărui băieţel.
Bine.
E timpul să te faci comfortabil.
Mâine, ne vom trezi devreme
şi îţi vom pregăti micul dejun favorit.
Dar acum,
poftim maimuţica. Bine?
Noapte bună, puiule. Vise plăcute.
Bagă mâinile acolo.
Aşa.
Dar nu vreau încă să mă culc.
Nu sunt obosit.
Ei bine, va trebui să te străduieşti puţin. În regulă?
Dar... mi-e sete.
Nu încerca şmecheria asta cu mine.
Noapte bună.
Nu e nici măcar 8:00. Chiar crezi că va adormi?
Nemaiauzit, nu?
Uau.
E un înger.
Cu greu de imaginat că e acelaşi băieţel
care tocmai ce mi-a uns cu unt de arahide laptop-ul.
Stai puţin, stai puţin.
Ştii ce înseamnă asta, nu?
Avem un star de cinema?
Nu, am putea avea de fapt o mică perioadă de timp... doar pentru noi înşine.
Dacă n-aş avea unt pe laptop.
Nu, fără unt.
Am avut un minut cât l-ai spălat pe dinţi pe Aiden.
Stai, dacă vasele ar fi spălate...
Rezolvat! Am făcut-o când îi citeai lui Aiden.
Dacă am lua lucrurile spălate...
Şi asta rezolvat. Spălate, în sertarul tău.
Am dus coşul de gunoi.
Am pregătit prânzul lui Aiden pentru mâine.
- Ai făcut asta? - Da.
Ce întorsătură!
Dacă nu ar trebui să mergi în seara asta la servici...
Nu trebuie.
Am vorbit cu un intern să-mi acopere tura.
Chiar avem o noapte liberă?
În întregime.
Vino aici.
Unde-ţi este colega de cameră?
Uh, buchiseşte pentru un examen nebunesc.
Nu se va întoarce un timp.
Norocul nostru.
Ştii, în orice eventualitate...
Să nu-ţi mişti nici un muşchi.
Să nu-mi mişc nici un muşchi.
Oh, nu!
Ce e?!
Ce fel de persoană ar face aşa ceva?
Nu ştiu!
Ce se întâmplă?
Oh, nu!
Poate că nici nu a fost o persoană.
Acesta trebuie să fie făcut.
Cine eşti?
Opreşte-te înainte de a se răspândi.
Ce să opresc?
Dacă nu e deja prea târziu.
De ce nu mă auziţi? De ce nu-mi răspundeţi?
Shush, acum.
Shush, fată.
Strigătele nu te vor ajuta.
Ţipetele cui? Cu cine vorbeşti?
Asta va durea,
dar se va termina repede.
Ce faceţi?
- Acum stai nemişcată. - Nu!
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 02 "See no evil"
Deci, cu robă şi vocile discrete,
există vreo şansă să fi putut fi medici
făcând, nu ştiu, un fel de operaţie?
Cu un ac imens şi ruginit?
Ei bine, ai spus că arătau de parcă ar fi fost dintr-o altă eră.
Poate că erau dinainte de apariţia sterilizării.
Da, sau fără anestezie.
Ei tot spuneau, "Stai liniştit",
dar eu am putut să simt totul.
Iar ei nu te puteau vedea sau auzi deloc.
Ştii, pare a fi una dintre viziunile
ce sunt canalizate de la Aiden.
Da, el era treaz când am mers să-l verific.
Hey, nu exista nici un pic de ace
în nici un vis de-al lui?
Nu, el nu-şi aminteşte visele cu fantome.
Mulţumesc Domnului. Ştii, el cu siguranţă îşi aminteşte visele celorlalţi.
Ştii, acum câteva nopţi visa
că zbura peste un munte făcut din îngheţată.
- Acum vrea să înveţe să schieze... - Mami?
- Tati! - Aha!
Hei, vrei o.j. sau lapte cu plăcinte?
- Lapte, te rog. - Se rezolvă.
Hei, cred că avem un burete
ce vine în vizită la noi pentru micul dejun.
Ahh, drăguţe şosete.
Jim...
Nu m-am putut decide.
Ştii ce? Cred că e minunat,
şi sunt foarte impresionată cum te-ai pregătit singur.
Mulţumesc!
Cu plăcere.
Deci, Ned e în regulă?
Ned? De ce nu ar fi?
El a sunat mai înainte. Nu-i aşa?
Ei bine, cineva a sunat.
Dar nu am avut prilejul să verific.
Cred că Ned vrea să vorbească cu tine.
Da, cred că s-ar putea să ai dreptate.
Tata îţi va da siropul.
Vă rugăm să introduceţi parola, apoi apăsaţi pe diez...
Are asta ceva legătură cu viziunea ta?
Pentru că, eu ca singurul membru al acestei familii
ce nu face trafic printre fantome,
sunt puţin cam aerian.
Tot ceea ce ştiu e că am un mesaj vocal de la Ned.
A venit în această dimineaţă, telefonul era pe vibraţii.
Nu avea cum să ştie Aiden că el a sunat.
Dar a ştiut.
Ce înseamnă asta?
Asta înseamnă că el continuă să ne uimească.
Şi că, tot ceea ce are o semnificaţie pentru mine,
evident că înseamnă ceva şi pentru el.
Da, iar Ned reprezintă destul de mult pentru amândoi.
Hei, Melinda. Sunt Ned.
Ceva ciudat s-a întâmplat la şcoală.
Un prieten de-al meu are probleme.
Ce s-a întâmplat?
Poţi veni aici?
E ca atunci când am intrat,
numai că era umed.
E lac de unghii.
Da, pot să simt asta.
Uite, cred că cineva ar fi putut să intre aici
să-mi spânzure păpuşile şi să-mi picteze pereţii
cu lac de unghii ca să pară a fi sânge,
dar eram chiar aicio când s-a distrus oglinda.
Ce a cauzat asta?
Ai sunat poliţia campusului?
Nu, te-am sunat pe tine.
O prietenă a Briannei a murit acum câteva zile...
O prietenă care era supărată pe ea.
Ned mi-a spus ceea ce poţi să faci.
Deci...
E cineva...
- aici? - Nu.
Nicio fantomă.
De ce nu-mi povesteşti despre prietena care a murit.
Gwen.
Eram foarte apropiate.
A fost lovită de o maşină acum o săptămână.
Ne-am întâlnit în prima mea zi din Brooklyn iar eu eram total rătăcită, ea mi-a găsit camera mea.
După asta, noi am făcut totul împreună.
Nu mi-a venit să cred atunci când am auzit că a fost omrâtă.
Până atunci, nu prea ne-am mai vorbit.
Ce s-a întâmplat?
Am văzut-o la o petrecere.
Îşi dădea întâlnire cu un tip.
Ea avea un prieten
care era un bun prieten şi cu mine.
I-am spus unui prieten
care a spus unui prieten...
Care i-a spus iubitului ei.
Gwen a fost foarte supărată.
Suficient de supărată să facă toate astea?
De fapt, mai e ceva.
O fantomă poate să trimită un email?
Bună, numele meu e Sally Stitch (cusătură).
Eu te-am ales. Trebuie să transmiţi acest mail,
altfel tu sau cineva drag ţie va suferi.
Nu rupe lanţul, sau suferinţa nu va avea sfârşit.
Uau. Asta e foarte îngrijorătoare.
E mailul lui Gwen?
Da.
L-am primit acum câteva zile.
Nu l-am expediat mai departe.
Cred că asta a înfuriat-o.
Şi a fost trimis după ce Gwen a murit?
La două zile, conform datei de aici.
Deci, imaginea acestei fete cu ochii cusuţi închişi,
are vreo semnificaţie pentru tine şi pentru Gwen?
- Nu. - Deci, ar putea fi
un e-mail în lanţ pe care Gwen l-a primit şi l-a expediat.
Cu excepţia faptului în care chiar ea l-a făcut.
Ea este singura care ar fi putut să ştie.
- Ce să ştie? - Uită-te la asta.
La sfârşitul email-ului, au fost câteva detalii
referitoare la ceea ce se va întâmpla dacă va rupe cineva lanţul.
O studentă a ignorat e-mailul
apoi şi-a găsit cea mai bună prietenă Luanne
agăţată de un laţ într-un dulap şi sânge împrăştiat.
Exact cum sunt păpuşile tale.
Luanne este păpuşa mea.
Ea este un suvenir pe care l-am avut de când aveam şase ani.
Gwen era singura care ştia ce semnifică pentru mine.
Ea era singura care ştia cum o cheamă.
Fantomele îşi crează acum propriile e-mailuri?
Nu devin tot mai şmechere?
Ce urmeză, să facă bloguri? Web-episoade?
Ei bine, e posibil ca Gwen să nu fi creat email-ul.
E doar ceva ce se învârte prin jur...
O imagine înspăimântătoare de care se foloseşte pentru a teroriza o prietenă.
O fostă prietenă.
Bine. Deci, ce are de-a face acest e-mail cu lupta celor două prietene?
Poate că asta e modalitatea de a o răsplăti Gwen pe Brianna.
Că nu l-a expediat mai departe?
Pentru că a avut probleme cu iubitul.
Am cercetat despre imaginea
cuiva ce a avut ochii cusuţi.
Uh, urăsc acele.
E înrădăcinat în unele ştiinţe.
Spui că oamenii din viziunea ta,
nu par a fi din aceste vremuri, aşa e?
Corect.
Ei bine, în Infernul lui Dante, a fost pedeapsa pentru invidie.
În folclorul scoţian, a fost pedeapsa pentru infidelitate.
Dar am găsit doar o societate
care a şi pus asta în practică.
Puritanii?
O mlădiţă zeloasă e considerată o împletitură a ochilor
ca pedeapsă pentru cei care au răspândit bârfe calomnioase.
Asta seamănă cu ceva ce ai văzut?
E greu de spus, dar îmbrăcăminţile seamănă.
Şi tema e aceeaşi.
- Gwen a fost rănită de bârfe. - Da,
de către un prieten, dar acest email,
e realizat pentru a fi expediat.
Gwen a pedepsit-o pe Brianna pentru că nu l-a expediat. Ce anume vrea?
Să împrăştie puţină frică în drumul său...
să-şi marcheze teritoriul.
- Putem şti dacă email-ul a mai fost trimis cuiva? - La c.c. era gol.
Nu ai face asta dacă ar exista şi alţi destinatari.
Deci, asta e numai începutul.
Oh, ce bolnav!
Tipule, uite-te la asta.
Oh, omule.
Ar trebui expediată mai departe.
Da. Dar nu trimit asta altora pe care-i cunosc.
Eşti sigur?
Ce scrie jos?
Prostii care se presupune că s-au întâmplat oamenilor care nu l-au trimis.
Acest tip şi-a găsit câinele mort în maşină.
Acest tată al fetei a sângerat în cadă.
- Acut. - Dacă ar fi adevăat.
Şi dacă e adevărat?
Haide, tipule. Sunt o grămadă de minciuni.
Eşti sigur omule? Uită-te la asta.
O fată, Luanne,
a fost găsită spânzurată într-un dormitor şi sânge împrăştiat peste tot.
L-aş expedia cuiva doar pentru a fi sigur.
Tu l-ai trimis cuiva.
Mi l-ai expediat mie.
Hei. Scrie că aş putea muri. Nu îmi asum nici un risc.
Cum vrei.
E înmormântarea ta.
Ne mai vedem, Sally.
Chiar e frumos.
- Ar trebui să o facem mai des. - Te înţeleg.
Mâncarea de la Fast-food niciodată nu e mai bună decât atunci când e luată în aer liber, iubito.
Acum, că au înlocuit cablul cu wireless.
Îmi cer scuze.
Ai întârziat 10 minute iar eu am lucrat toată dimineaţa, şi am crezut că pot să mă uit la necrologul lui Gwen.
- Ce ai aflat? - Nu prea multe.
Ea a fost crescută doar de mama sa,
sigurul copil, foarte bun student,
a lucrat pentru lucruri de caritate.
Am 10 minute cu tine,
şi vorbesc despre fantomele mele.
Haide, suntem singuri de două ori într-o singură săptămână.
Sunt un bărbat răsfăţat.
Vino aici.
Oh! Aici erai.
Omule, dar greu mai sunteţi de găsit.
Ştiţi că aveţi celularele închise?
Da. Eu le-am închis.
Bine. Nu-i nici un motiv să fii arţăgoasă.
Am vrut doar să te informez că
cineva mi-a trimis lanţul lui Sally Stitch.
- Cine ţi l-a trimis? - Un student de-al meu.
Se răspândeşte în campus ca iarba kudzu.
Cineva pe care l-ai picat?
Nu. L-am rugat să mi-l trimită.
Şi-a fracturat glezna intrând în clasă.
A crezut că e doar pentru că a întrerupt lanţul.
I-am spus să mi-l trimită pentru a scăpa de teamă. Am avut dreptate, nu?
Nu poate fi blestemat un email.
Aş urâ dacă ar fi o dovadă că există blesteme.
Oh, te rog. Mereu e o explicaţie.
Da, ştiu asta.
Atunci explică asta.
Stai.
Toate aceste lucruri s-au întâmplat oamenilor ce au întrerupt lanţul?
Se pare că, lanţul se tot rupe.
Da, dar de ce ar vrea Gwen să provoace atâta durere?
De ce ar fi atât de supărată?
Ea a spus că moartea a fost doar un accident. Corect?
Stai puţin.
Brianna a spus că a fost lovită de o maşină.
Ei bine, mereu am presupus că ea a fost pieton.
Dar ea a fost pasager.
În ce?
În maşina ce a avut un acident.
Uite, aici spune că au mai fost două victime.
Ce scria în email?
"Numele meu este Sally Stitch, sunt o urâtă căţ..."
Ameninţarea.
Spune că ceva rău ţi se va întâmpla
ţie sau cuiva la care ţii.
Şi dacă li se întâmplă ambilor?
Dr. Forest, apelaţi 102, vă rog.
Ea e mama lui Gwen.
Ea a intrat pe culoarea roşie direct într-un tip ce o lua la stânga.
Ce i s-a întâmplat lui?
Răni minore, e bine.
Nu înţeleg. Ce s-a întâmplat cu Gwen?
Ea trebuie să se fi coborât din maşină pentru a o ajuta pe mama sa.
Ea a ieşit direct în calea unei maşini ce se apropie.
Moartă până la sosirea ambulanţei.
Dar mama sa?
E în comă de atunci.
Ea e aici.
Gwen?
Mă poţi vedea?
E-n regulă. Te pot ajuta. Eu...
Ştiu ce ţi s-a întâmplat.
- Cred că înţeleg ceea ce ţi s-a întâmplat. - Toată lumea crede că a fost un accident.
Dar tu nu crezi asta.
Tu crezi că era email-ul.
L-ai primit chiar înainte de accident, şi nu l-ai expediat.
Nu atunci.
Mama mea trăia câteva ore mai târziu. Eram atât de fericită să o văd.
Ah, aş vrea să locuim mai aproape.
Am putea să mergem la Lento în fiecare seară.
Corect.
Aş ajunge obeză.
În momentul în care am deschis email-ul, mi-am dorit să nu o fi făcut.
Urăsc aceste lucruri înlănţuite, pe care doreşti doar să le arunci,
dar, apoi, o parte din tine se întreabă...
Şi dacă e ceva de ea?
Am făcut o alegere greşită.
Pentru că, imediat după aceasta a avut loc accidentul.
Mamă?
Mamă, eşti bine? Trezeşte-te, mamă!
Nu face asta, te rog!
Deci, crezi că, datorită a ceea ce ai făcut
cu email-ul, asta a cauzat accidentul.
Sunt moartă, nu-i aşa?
Dar nu e corect ca ea să sufere pentru ceea ce am făcut eu.
Dar aceasta e regula.
Expediază asta,
ori tu sau cineva la care ţii va suferi.
Dacă rupi lanţul,
suferinţa nu va avea sfârşit.
Trebuie să o salvez.
Nu e prea târziu.
Tu crezi că dacă menţii acest email,
- asta o va cruţa. - Da.
Şi îmi pare rău că a fost implicată Brianna, dar nu am avut de ales. Şi nici ea.
Ea trebuie să menţină lanţul.
Cu toţii.
Stai puţin.
Pentru toate lucrurile oribile care li s-au întâmplat oamenilor din e-mail...
tu eşti cea care i-a bântuit?
Nu eu am pornit asta. Cineva mi l-a trimis.
Da, dar tu eşti cea care trebuie să înceteze.
Nu înţelegi!
Ceva te-a speriat.
E acelaşi lucru care m-a speriat şi pe mine?
Am avut o viziune
în care ochii mei erau cusuţi fiind închişi, la fel ca Sally Stitch.
Şi tu ai văzut asta?
Te rog.
Nu încerca, şi opreşte-te cu asta.
Ce îţi va lua?
Cât de multă teamă trebuie răspândită?
Nu ştiu.
Dar nu e vina mea
dacă oamenii se rănesc.
E a ta.
Gwen?
Vrei să trimit asta,
să-ţi dau o scuză pentru a teroriza oameni?
Ei bine, uită.
Nu încheiem nici o afacere.
Nu.
Şi sunt pe cale să te las să pleci
Şi sunt pe cale să salvez ziua
Şi sunt pe cale de a-ţi permite să ieşi afară
Haide, mamă.
Răspunde.
Nu am vrut să renunţ la tine
Nu ai vrut să mă laşi să intru
Păi, cred că nu m-ai rănit destul
când te-ai întrebat unde am fost
Oh, bună, iubitule.
Am crezut că eşti la cursuri.
Mamă!
- Eşti bine? - Da, da.
Dansam rock cu formaţia prietenului tău Nick.
Ştii ceva, ei chiar sunt buni.
De ce? S-a întâmplat ceva?
Nimic. Nimic. Am tot încercat să te sun.
Oh, iubitule, aveam telefonul pe vibraţii...
iar muzica era chiar tare.
Oh, Dumnezeule!
Mamă!
Îmi pare rău.
El e bine?
Hei. Ned va fi bine?
Da, el are o zgârâietură pe cornee,
dar va fi bine. Nu există leziuni permanente.
Iar Delia?
Doar arsuri de gradul unu pe mâinile ei.
Se vor vindeca într-o săptămână.
Adică, ambii au fost foarte norocoşi.
Fantoma a spus că atunci când cineva este rănit,
asta va fi din vina mea. Cred că asta a vrut să spună ea.
Chiar crede că mama ei va muri
dacă noi rupem lanţul?
Am cercetat acel email pe care l-am primit.
Hai să-ţi spun, lista tragediilor continuă să crească.
Corpurile se tot adună.
Toţi de la urgenţe vorbesc despre asta.
Ei dau vina pe accidentele casnice, gleznele răsucite.
Dar sunt doar lucruri obişnuite.
Ceea ce li s-ar fi întâmplat chiar dacă
au primit sau nu un email.
Da.
Sally Stitch.
Trebuie să dovedim că ea şi email-ul nu sunt reale.
Vreo şansă să îţi dai seama cine a creat-o?
Slăbuţe şanse.
- Da. - Acest lucru
ar fi putut umbla câteva luni până să-l primească Gwen.
Da, se construieşte email-ul. De fiecare dată când cineva este rănit, asta e din cauza lui Gwen.
Ce vei face?
Circuli cu viteză prin Linux pentru a dovedi că au fost doar accidente?
Nu. Doar către cel care a transformat-o într-o credincioasă şi o fantomă.
Stai, necrologul lui Gwen spune că a murit într-un accident de maşină.
Dar noi ştim că ea era dezorientată din cauza celuilalt accident,
Două accidente de maşini.
Acolo au fost martori.
Celălalt şofer.
Poţi să pui mâna pe un raport al poliţiei?
Mulţumesc.
Chiar apreciez că ţi-ai făcut timp liber să putem discuta.
Ei bine, oricum luam o pauză.
Deci, eşti terapeut?
Şi un consilier al durerii. La universitate.
Corect. Ai amintit de asta la telefon.
Fata, cea care a murit, era studentă aici.
Da. Am încercat să ajut câţiva dintre prietenii ei
dând un sens acestei tragedii.
Dând un sens acestui accident ciudat.
Cum ar trebui să faci asta?
Ei bine, uneori poate fi reconfortant
dacă oamenii cred că există un motiv
pentru care s-a întâmplat ceva de genul acesta.
O femeie a trecut pe roşu.
- E vreun motiv în asta? - Bună întrebare.
Deci, din punctul tău de vedere,
este că nu există nici o cale de a explica ce s-a întâmplat.
- Nu am spus asta. - Povesteşte-mi.
Ei bine, a fost un moment, chiar înainte de accident.
Eu făceam la stânga, aşa că am tras în afară.
Apoi am văzut-o venind.
Dar era destul timp ca să oprească.
În mod normal, când cineva trece pe roşu,
te gândeşti la un telefon, sau machiaj sau la radio.
Ştii, sunt ceva ce distrag atenţiai.
Dar ea se holba înainte.
Ochii ei erau pironiţi ca şi cum... ca şi cum erau îngheţaţi.
Nici nu clipea.
Parcă era într-o transă.
Într-o trană. Asta a spus?
Se holba la el dar parcă nu-l vedea.
Ce ar fi determinat-o să facă asta?
Mai multe lucruri. Ea ar fi putut avea
ceea ce tatăl meu numea un "episod".
Ea ar fi putut să-şi fi luat medicamentaţia greşit.
Ar fi putut să fi băut prea mult vin după cină.
Oricare dintre ele pot fi confirmate
cu puţină cercetare.
Da.
Şi să dovedească fantomei că nu a fost un blestem,
iar eu pot să mă opresc din citit email-urile printre degete.
Şi dacă nu putem confirma asta?
Dacă nu putem găsi o explicaţie rezonabilă?
Mă întorc la scrisori.
Nu ar trebui să căutăm alte explicaţii?
- Cum ar fi? - Cum ar fi, acolo e un blestem.
Vezi, de aceea cred că economia
ar fi fost o alegere mai bună pentru tine
decât antropologia ocultă.
Haide, vrei să-mi spui că nu te-ai gândit deloc la asta?
Ai citit cartea schimbărilor.
Da, dar numai în lumina strălucitoare a soarelui
cu usturoi şi o cruce în jurul gâtului meu.
Pentru că ştii că e mai mult acolo
decât ceea ce poţi vedea cu ochii tăi.
Atunci când voi auzi cu urechile mele, sigur.
Dar, Ned, haide, nu vrei să mă convingi
că acest email poartă vreun fel de vrajă.
Pentru că tu nu crezi în ceva ce nu poţi vedea sau auzi.
- Încerc să nu. - Da.
Nu e chiar o opţiune pentru mine.
Eu ştiu că fantomele sunt reale chiar dacă nu le pot vedea.
Cât de greu mi-ar fi să cred că
această fantomă e singurul lucru pe care nu-l pot vedea.
Bună sunt Aiden. Mama nu poate vorbi acum. Spuneţi după semnal.
Hei. hei, ce faceţi acolo?
Am sunat să văd ce faceţi.
Se pare că sunt blocat aici
încă câteva ore.
Am vrut să-ţi spun ceva.
Se pare că email-ul înlănţuit a ajuns în sfârşit la spital.
Două asistente de la urgenţe, Dave,
şi, ei bine, chiar eu.
Mă gândesc că, încă eşti cu Aiden.
Sună-mă. Bine?
Nu voi face nimic până ce nu-ţi aud vocea.
Bine? Pa.
Mami?
Aiden?
Eşti bine?
Ai avut vreun vis urât?
Nu ştiu. Nu-mi amintesc.
Dar tu?
Într-un fel.
Ai nevoie de o îmbrăţişare?
Da.
Hei, Aiden!
Prânzul tău.
Mulţumesc!
Nu veni cu mine, mamă.
Nu o fac. Doar voi privi.
Vă iubesc.
- Şi noi te iubim. - Te iubesc.
Doamne, e atât de curajos.
Asta şi pentru că nu ştie ce ştii tu.
Şi pentru că nu-şi aminteşte visele.
Hei, îmi pare atât de rău că nu am fost aici noaptea trcută.
Asta parcă ar fi fost una urâtă.
Da, am simţit-o atât de reală.
Da.
Şi pentru Gwen s-a simţit foarte reală.
Ea a primit un înfiorător, ameninţător email,
a ignorat avertizările privitoare la expedierea lui,
Şi, bum, accident de maşină, ea moare.
Viaţa mamei sale atârnă de un fir de aţă.
Da. Încep să mă gândesc la puterea acelui email.
Cum poate avea un email putere?
Ei bine, dacă ar avea o fantomă ataşată de el.
Una care a început toată această chestie,
cel care se hrăneşte cu teama de a se răspândi.
Stai, vorbeşti despre o altă fantomă.
Sally Stitch?
Asta ar explica viziunile mele.
Înţelegi? Ned a spus că, acum câteva sute de ani,
acolo exista această practică, această pedeapsă...
Stai, stai. Nu cumva crezi că a existat cu adevărat o fată
ce a avut ochii şi gura cusute
iar acum ea crează emailuri înlănţuite
- ca să facă ce? - Să răspândească suferinţă.
Adică, dacă poţi accesa mii
şi milioane de oameni pe internet...
Poţi să răspândeşti ceva suferinţă.
Uau. Dar acum viziunile vin prin Aiden?
Cred că el mi le-a canalizat mie.
Adică, ele s-au oprit de fiecare dată când s-a trezit.
Deşi, iniţial au venit de la ea.
Bine. Deci, tu crezi că Sally Stitch
a determinat accidentul care a ucis-o pe Gwen şi i-a rănit mama?
Şoferul a spus că ea se holba către el,
ca şi cum ar fi fost într-un fel de transă.
Sau dacă ar fi fost oarbă,
cum ai fost tu în acea viziune.
Bine. Vezi cum se întoarce roata, dar ce e?
Vezi tu, acest accident întotdeauna mi-a dat de gândit,
pentru că impactul nu a fost atât de dur.
Dar cum se face că mama lui Gwen a ajuns în comă?
Doctorii s-au gândit la acelaşi lucru,
şi au trimis-o să facă un M.R.I. (Scanare cu rezonanţe magnetice)
Da, dar ce anume căutau?
Să vadă dacă a avut un atac cerebral.
Gândeşte-te la asta. Are logică.
Ai spus că în viziunea ta nu erai total oarbă,
că ai văzut mici şuviţe de lumină?
Ce am văzut printre copci.
Asta li se întâmplă victimelor de atac cerebral.
Înainte ca totul să se întunece, ei văd mici înţepătur de lumină.
Eşti genial!
Nu. Mă gândesc că, probabil mă înşel.
Da, dar tot eşti genial.
Voi întârzia. Uite, te voi suna
dacă aflu ceva de la spital.
Minunat.
Hei. Ce se întâmplă?
Bine. Deci, noi nu putem convinge o fantomă
că un accident a fost doar... un accident.
Ei bine, Jim e pe aproape.
Eu voi dovedi că email-ul este o farsă localizând autorul.
Imposibil, nu? Un ac într-o căpiţă cu fân?
Ah, simt puţin triumf aici.
- L-am găsit. - Hei, eu am ajutat!
Creatorul email-ului, miticul rău Sally Stitch,
are un nume.
- J. Miller. - Hei!
Bine. Acest J. Miller e în viaţă?
- Nu e doar în viaţă, trăieşte. - Nu vei ghici unde.
Chiar aici în spitalul din Grandview.
Grăbeşte-te, ar trebui să vină aici...
Să nu fii influenţată de gen, aici.
Bărbat, femeie, J. Miller ar putea fi oricine.
Da, din fericire nu e o fantomă.
Chiar te-ai gândit cine ar putea fi?
Pentru câteva clipe.
Pe scurt, clipe întunecate.
Deci, primim puncte duble la negrese pentru
găsirea unui vieţuitor, ce nu e fantomă şi care a scris acest email?
Um, triple dacă această persoană o convinge pe Gwen
că nu este nici o vrajă aici.
Ei bine, poate că e o fundătură.
Nu pot accesa documentele angajaţilor.
Ei bine, străduieşte-te mai mult. Această persoană lucrează aici sau nu.
Ei au primit o adresă de email a spitalului.
Ceea ce ar explica cum de o cunosc pe Gwen.
Brianna a spus că amândouă au fost voluntare în vacanţa de primăvară.
Uh, cu excepţia persoanei ce nu a lucrat aici.
Numele ei este Julia Miller, a fost pacientă.
Încă mai este.
Conform acestora ea are A.M.L.,
un tip acut de leucemie.
Pacient? De ce ar avea ea o adresă de email a spitalului?
Pentru că aici locuieşte.
Toată viaţa sa.
E doar un copil.
Ea chiar locuieşte aici.
Se pare că, tratamentele
au făcut-o pe Julia vulnerabilă la infecţii.
De aceea nu poate pleca.
Îţi poţi imagina cum e să creşti aici?
Nu, nu pot.
Poate de aceea ea a inventat-o pe Sally Stitch...
Un dispozitiv de adaptare.
O modalitate a ei de a face faţă la acest înfiorător loc.
Ea a pus o faţă la asta.
Crezi că are vreo idee despre ceea ce a pornit?
Mă duc să-i caut doctorul,
să văd ce mai pot să aflu.
Ţi-am spus că asta se va întâmpla, dar nu ai vrut să mă asculţi.
Ce s-a întâmplat? Ce nu e în regulă?
Nu ai vrut să faci ceea ce a vrut ea,
- iar acum ea moare! - Cine moare?
Mama mea.
Oh, Dumnezeule.
Dă-mi un miligram de epi.
- Bună. - Bună. Cum se simte?
Ei bine, a fost atinge şi pleacă.
Dar am băgat-o la terapie intensivă, s-a stabilizat.
Bine. Deci ai avut dreptate. Radiografia a adus vreun răspuns?
De aceea am vrut să ne întâlnim aici.
Chiar mă bucur că ajuţi această femeie, dar...
Te înţeleg în totalitate. Bine? Şi chiar îţi sunt recunoscătoare pentru că mă ajuţi.
Au venit rezultatele.
Exista o greutate pe trunchiul cerebral.
- Cancer? - Cel mai probabil.
Există o şansă ca ea să nu fi cunoscut că o avea.
Aceste lucruri pot să nu fie nediagnosticate niciodată.
Bine. Deci, asta poate provoca un atac cerebral?
Da, asta poate cauza un fel de atac de apoplexie.
Adică, e destul de comun la astfel de tumori.
Iar tomografia a relevat faptul că recent a avut loc o sângerare a tumorii.
Ceea ce ar explica transa pe care celălalt şofer a descris-o.
Gwen nu a avut nici o idee despre tumoare.
Singura ei explicaţie a fost email-ul.
Trebuie să ajung la ea imediat.
Ce doreşti?
Trebuie să stau cu mama.
Gwen, email-ul nu a cauzat asta.
Nu pe cont propriu.
Te înşeli.
Mama ta nu e aici pentru că a fost rănită.
E aici pentru că e bolnavă.
Nu are logică.
Ea are o tumoare pe creier.
Din cauza asta a avut loc accidentul.
Nu a fost lovită de vreun blestem.
Ea a avut un atac de apoplexie.
Nu ştii despre ce anume vorbeşti.
Soţul meu este doctor aici.
- Totul e adevărat. - Ştiu ce s-a întâmplat.
Ea mi-a spus. M-a avertizat,
şi nu o voi lăsa pe mama să fie rănită iar.
Cine e "ea", mama ta?
Tu vezi fantome.
Vei afla singură.
Ce anume să aflu?
Nu!
Te rog!
Gwen, îmi pare rău.
Nu, nu e corect!
Am făcut ceea ce trebuia, le-am expediat pe toate!
Iubito, nu înţelegi.
Ce anume să înţeleg?
Ea are dreptate. Am fost bolnavă.
Nici măcar eu nu am ştiut cât de bolnavă am fost.
Nu.
Mamă, nu.
Nu pot să cred că ai fost bolnavă...
Această boală şi nici nu mi-ai spus?
Oh...
Am vrut să-ţi spun în acea noapte la cină.
Dar am petrecut momente atât de drăguţe,
iar tu erai atât de fericită,
Şi, am ştiut că, atunci
când îţi voi spune, noi nu vom mai fi avut aceste momente vreodată.
Nu pot crede asta.
Şi te cunoşteam, iubito.
Ştiu că ai fi vrut să renunţi la şcoală
şi să faci orice e posibil doar ca să ai grijă de mine.
Să mă ajuţi.
Dar nimeni nu mă poate ajuta.
Şi am vrut ca tu să accepţi asta şi să nu te învinovăţeşti.
Chiar te-ai învinovăţit.
Sper doar că acum, ai realizat că nu este vina ta.
Deci, ea a minţit.
Cine a minţit?
Oh, iubito,
de acum nimic nu mai contează.
Pentru că...
Pentru că e timpul pentru noi ca să plecăm.
Putem merge acolo?
Putem fi împreună?
Da, iubito.
Pentru totdeauna.
Mulţumesc.
Ai grijă.
Voi avea.
- Jim, trebuie să vorbim. - Despre ce? - Înainte de a trece dincolo,
Gwen vorbea ca şi cum ea şi-a respectat partea ei de înţelegere.
Ea a spus, "Ea m-a minţit, m-a avertizat, mi-a spus."
Cine? Mama sa?
Ei bine, acesta a fost primul gând al meu.
Adică, tumoarea Paulei ar fi explicat accidentul,
nu însă şi viziunile,
sau email-ul, dacă contează cumva.
Uh, mă pierzi cumva pe drum.
Fetiţa pe care Eli şi cu mine am văzut-o,
cea care trăieşte aici, în spital,
nu pare că e persoana care a pornit campania asta de teroare.
Stai puţin, acolo mergem?
Da, vreau să vorbesc cu ea.
Nu poate fi implicată în asta de una singură.
Cine e acolo cu ea?
Sau ce anume?
Gwen a spus, "Tu vezi fantome, vei afla singură".
Poate că Eli avea dreptate. Poate că e ceva ciudat cu acest spital.
Scuzaţi-mă, ştiţi
cine a cerut să nu primească vizitatori?
Cumva părinţii, un doctor?
Ea le-a spus părinţilor ei că vrea să fie lăsată în pace.
Scarlet.
Unde eşti?
Te-am tot căutat.
Te-am tot aşteptat.
Asta a fost bine, nu?
Am făcut bine?
Am făcut totul aşa cum ai vrut să fac?
Ai făcut bine.
Ce mai facem acum?
Nimic.
Aşteptăm.
- Ce anume aşteptăm? - Vei vedea.
Cu toţii vor vedea.
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 02 "See no evil"